Skatt?
- God morgen. - Mm...
Jeg tar den.
- Ser du? - Ja.
- Du er ikke oppmerksom. - Unnskyld.
Ja...
Vent.
- Du vet ikke engang hva det er for bær. - Ikke du heller.
Det er derfor jeg ikke spiser dem.
Det er noe galt. Et svinedyrt kamera, og dritten virket ikke.
- Kan du ikke gå tilbake med det? - Nei, det var en bryllupspresang.
- Fra hvem? - Jeg kjøpte det til oss.
- Så sykt... - Øh... Den tingen er på.
- Jeg tenkte... - Nei, jeg har faktisk ikke lyst.
- Madison er hos Petersons i kveld. - Det føles ubekvemt.
Å være med meg?
Det du gjør nå føles som negler mot en tavle.
Det er merkelig, men ok. Vi kan alltids slette det.
- Ok, det er min feil. - Vær så snill...
- Jeg skal lage en film med min nye brud. - Jeg vil ikke lage en sånn film.
- Kom an, nå... - Nei. Slutt!
JANUAR
- Hadde du det moro hos Stacy? - Vi får ikke gjøre noe for fru Peterson.
- Det er ikke sant. - Jo, pappa.
Hun er overbeskyttet for at hun har vært gjennom så mye.
- Akkurat som du og jeg. Forstår du? - Ja.
Man er sikker inne.
Ange?
Unnskyld.
- Sa du noe? - Kan du kjøre Maddie til skolen?
Jeg har laget et roastbiffsmørbrød med majones og suragurk.
- Er det ok? - Ja.
Jeg la ved noen blåbær og sjokoladekyss også.
- Jeg tror ikke du har noe imot det. - Pappa vil ikke at jeg spiser sånt.
Det dreper deg ikke. Sånt skjer bare dyr... tror jeg.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Deres kropper klarer ikke effekten av sjokoladen, vet du.
Og så slutter deres hjerter å slå.
- Slutter hjertet mitt å slå? - Nei, vennen. Hjertet ditt stopper ikke.
- Du sier vel ikke noe til pappa? - Han trenger ikke vite alt.
En del av å være jente er å kunne holde på hemmeligheter.
- Hei. - Hei.
Et øyeblikk.
- Bruker dere nye kjemikalier? - Nei, ma'am.
Kjenner du ikke lukten? Er det bare jeg?
- Jeg kjenner ingen lukt. - Jeg er kanskje overfølsom i dag.
- Hvordan vil du betale? - Jøss... ja.
Småmynter?
- Gud velsigne deg. - I like måte.
- Hei. - 42 for bensinen.
Jeg beklager tiggeren. Vi har satt opp skilt. Vi kunne ikke gjøre noe.
- Det var ikke noe problem. - Du burde ikke ha oppmuntret ham.
Det er vanskelig nok å be om hjelp...
Ja da, ma'am.
- Kan jeg få sigaretter? Camel light? - Ja da.
- Jeg røyker egentlig ikke. - Jeg bryr meg faktisk ikke.
Gå på rommet ditt, Maddie.
Hva er det som skjer?
- Hørte du ikke når jeg ringte? - Unnskyld.
Angela... Hvorfor hentet du ikke Maddie på skolen?
Du forlot henne der i fem timer.
Angela?
Angela.
Hva er det med deg? Unnskyld meg, skatt.
Unnskyld at jeg skrek.
Hva skjedde? Hvorfor svarte du ikke på mobilen?
Jeg er lei for det. Jeg satt og leste.
Jeg må ha glemt meg. Ikke vær sint på meg, er du snill.
Ok.
Det er bra saker.
Har du gjort noe med gjesteværelset?
- Jeg malte det om. - Det gjorde du.
Fantes det noen grunn?
På sett og vis.
Spør før du begynner å forandre ting.
Jeg trenger din hjelp. Jeg må vite at Maddie er trygg.
- Det er det jeg krever av deg. - Ok.
Begynner du å komme på andre tanker? Du kan fortelle meg.
Jeg vil aldri gjøre det hun gjorde mot deg.
Og dra hvor, da?
Har de vitnet? Kusinene også?
Hva heter hun nå igjen?
Ja, 10.00 er bra. Ok, da ses vi.
- Hva er vitne? - Når man må si sannheten.
Takk.
- Henter du meg i dag? - Nei, Angela henter deg.
Har du sovet nok...? Prøv å ta det rolig i dag.
Yo, hva skjer? Jeg vet det, jeg er på vei ut døren nå.
Jeg har filene.
FEBRUAR
Jeg skal ta et skrivekurs.
Et kurs...? Har du ikke alt poeng i det?
Jeg vil gjøre det.
Hvor mye?
Noen hundre, tror jeg.
- Føler du at du orker å studere? - Jeg har det bra.
- Det er bare et kurs. - Du burde kanskje hvile i stedet.
Du har malt om soverommet. Er du inne på tredje fargen?
- Andre. - Det er opp til deg.
Jeg tror du trenger å ta det rolig.
Skal du studere det du alt kan og møte veggen.
- Det er pappa. - Virkelig?
- Så han oss? - Nei.
Pappaen din elsker deg kjempemye. Det vet du, hva?
Da jeg traff ham visste jeg at han var mannen jeg ville gifte meg med.
Han var så hyggelig mot meg.
Han var så sikker, og likevel føltes han som den ensomste jeg har møtt.
Han var litt sørgelig og jeg ville gjøre ham lykkelig.
Alle sa at vi forhastet oss, men man må gjøre som man føler.
Hva det nå betyr.
- Blir du med? - Hva skal du gjøre?
Jeg vil at du hjelper meg til å velge tapeter til soverommet.
- Vil du det? - Jeg kan ikke.
- Hvorfor? - Jeg må på skolen.
- Det tar bare noen minutter. - Jeg må på skolen.
- Kom an, vennen. - Nei.
Ok.
Selv skyld.
Trenger du hjelp?
Jeg forteller for pappa at du ikke ville kjøre meg til skolen.
Husker du hva jeg sa om jenter og hemmeligheter.
Vet du hva som skjer om man forteller?
Du havner man på det hemmelige stedet. Det var der mamma satte meg.
Jeg er lei for det jeg gjorde. Jeg har vært veldig trist.
I går kveld fortalte pappaen din om mamma din og jeg ble lei meg.
Jeg forstår ikke hvordan hun kunne forlate dere-
- når hun visste at hun ikke fikk treffe dere igjen.
Og nå må du gå gjennom livet, som pappaen din.
Alltid lure på om noen noensinne har elsket deg.
- Har du flere kantbiter? - Nei.
Er du sikker? Det er slik man begynner.
- Pappa? - Ja.
Sa mamma hvorfor hun ikke ville komme tilbake?
Nei, vennen.
Hvorfor spør du om det?
Du husker vel hva jeg sa? Du husker vel at jeg sa at hun var slem mot oss?
Ja.
Jeg syns vi har det bra...
Å... hva faen... Skatt?
- Hva er det? - Jeg må ha spist noe.
Du spiste ingenting.
Kan du gi meg et håndkle?
Her. Er det ok?
- Du har alt spurt om det. - Tror du vi kan fortsette?
Alvorlig talt?
Unnskyld... Jeg får vel ta meg av meg selv.
Alvorlig talt...
Faen!
- Hva i helvete! Hva var det? - Jeg føler meg ikke så bra.
Jeg har kanskje overdrevet litt.
Hjelp meg å bytte laken. Jeg må opp tidlig.
- Hva driver du med? - Jeg vannet to planter.
Hadde du mareritt før du flyttet inn?
Nei.
- Hvor lenge siden flyttet du inn? - Fire måneder siden.
- Det er mye angst. - Ja da.
- Hvor bodde du før det? - Jeg hadde en studentleilighet.
Det står at du fikk Zoloft og Paxil som tenåring.
Jeg sluttet rett etter bryllupet.
Hvorfor?
- En ny start, kanskje. - Ny start? Og så?
Var det derfor du giftet deg?
Nei, jeg giftet meg fordi jeg møtte en mann.
Det... er vel det man forventes å gjøre?
Vet mannen din om det? Forstår han tilstanden din?
Det er vanskelig med nye miljøer.
Det tar tid å tilpasse seg.
Det føles som du er litt utslitt på grunn av alt som har hendt.
- Jeg antar det. - Hva mer bekymrer deg?
- Hvordan vet du det? - Det er det du betaler skjorta for.
Du minner om min gamle terapeut.
Vi snakker om familien din.
Det man har en datter fra et tidligere ekteskap.
Fortell om henne.
Skal du ikke stå opp i dag?
- Hva sa hjernekrymperen? - At jeg skulle trene mer.
Takk gode Gud. Sa han noe mer?
Jeg stilte ikke så mange spørsmål.
Du burde gå til en ordentlig lege. Du ser ikke frisk ut.
Ok, da.
- Booker du tid? - Ja da... Ja.
- Jeg må prate med deg om noe. - Hva?
- Jeg er urolig for Maddie. - Hvorfor?
Hun løy for meg her om dagen.
Om hva da?
Det var... så dumt.
Skal du fortelle hva det var?
Jeg kjøpte sjokoladekyss, og når jeg åpnet vesken var de borte.
- Jeg vet at du ikke spiser sånt. - Litt sjokolade dreper henne ikke.
Jo, men hun sa at hun ikke hadde gjort det.
Og... jeg så på henne at hun løy. Iblant syns det bare så tydelig.
Hun er sin mors datter.
Det er sånn det begynner.
Hvem spiste sjokoladen?
- Hva tegner du? - En tornado.
Hva var det som skjedde med sjokoladen?
Maddie... Hva har jeg sagt om å lyve?
- Det er verre enn å dø. - Det sårer mennesker.
Spesielt de som elsker deg. Angela ble såret av det du sa.
Jeg gjorde det ikke.
I så fall, gå på rommet ditt.
MARS
Pappa.
Hva er det?
Du... Skatt?
Skatt, hva er det?
- Se på ansiktet hennes pappa. - Gå og legg deg, Maddie.
Er du ok?
Gå og legg deg.
Hør etter nå. Hvordan kom du hit ut?
Søvngjengeri kan forårsakes av søvnmangel, eller stress.
Hvor stresset er du på en skala fra én til ti?
En toer, kanskje. Vanligvis en treer. Jeg har det bra.
- Kan jeg få påfyll? - Ja.
Du har altså ikke gått i søvne før vi møttes?
- Er det noe du ikke forteller? - Jeg skal prøve å ikke gjøre det igjen.
Hvordan kan du kontrollere noe du ikke husker?
Jeg tror det handler om utmattelse. Du trenger å hvile.
- Hva gjør du? - Jeg kjører Maddie til skolen.
Ok, og så går du til legen.
Jeg booker tid.
Jeg må til skolen.
Ta det rolig. Det er bare meg.
Jeg var også liten en gang.
Ikke for så lenge siden.
Jeg var som du på mange måter.
Jeg var stille.
Jeg elsket mamma og pappa.
Vi tilbrakte en sommer i en hytte i New Hampshire.
Naboene våre var et eldre par.
Og den gamle mannen oppdrettet kyllinger.
Han ga meg en liten kylling en gang.
Jeg tok den ikke med hjem, men jeg gikk dit på ettermiddagene og lekte med den.
En ettermiddag... tok jeg min babykylling.
Hun var kanskje sju dager gammel. Jeg gikk rundt gården og koste.
Så kom vi fram til et gjerde.
Det var et stålgjerde med piggtråd lengst opp.
Ikke så skarpe at det ikke gikk an å klatre over det.
Skarpe nok til å stikke ut øynene på om man ramlet.
Du vet når man har skrubbsår på kneet...
...og man kan bare ikke slutte å pirke på skorpen.
Man vet at man ikke skal det.
Men snart har man revet den av, og da renner alt ut.
Da slutter man.
Vi ses halv tre.
Vondt i hodet? Kvalme, brekninger?
Litt brekninger, kanskje.
Jeg har gode nyheter. Du er gravid i åttende uke.
Det forklarer definitivt tapetet. Det forklarer en masse.
Jeg er lei for at jeg har vært på deg. Jeg visste ikke...
Jeg har kommet lenge inni deg. Jeg trodde ikke du kunne...
Noe inni meg... våknet.
Eller så skjøt jeg blink!
- Vi trenger ikke bestemme noe i kveld. - Nei... Jeg er glad.
Ingen flere sigaretter og en masse annet...
Du må sove mye... ingen unnskyldninger.
Men...
Nå blir vi en ordentlig familie.
Dette er det vi trengte.
Hva faen, er du dum? Hva gjorde du?
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor i helvete gjorde du det?
Jeg tar det tilbake. Jeg tar det tilbake!
Hvorfor?
Du er ikke gal, du er ikke gal!
Du er ikke gal, alt er bra.
Alt er bra.
Maddie, kom.
Maddie, kom nå, vær så snill.
Kom an, kom an.
- Hva er det, Angela? - Det er ikke noe.
Jeg føler meg ikke så bra.
- Du blør. - Ja.
Jeg gjorde knapt noe. Han spurte meg ikke heller.
Han spurte ikke den første gangen. Han bare kom inni meg.
Jeg burde sagt at jeg ikke liker piller.
De får meg til å føle meg rar.
Det føles ikke virkelig.
Jeg antar at det var dette han ville.
Hvorfor skulle vi ellers gjøre det?
- Er dette en hemmelighet? - Ja.
Ja, vennen, det er en hemmelighet.
Vær så snill, slutt.
APRIL.
I fangenskapet sitt skaper hun en ny virkelighet.
Hun sammenføyes med omgivelsene.
Man kan anse at hun ble totalt gal-
- men hun reiser seg også av mannlig dominans.
Så på et forskrudd sett vinner hun.
Jeg vil at du sentrerer teksten din rundt denne karakteren.
Sett henne i den tid og sted du vil.
Husk at den eneste regelen er...
Du kan ikke nevne hva som får henne til å miste grepet. Forstått?
Ok, bra.
- Takk. - Godt jobbet.
- Ok, sånn ja. - Tusen takk.
Unnskyld, vet du hva? Jeg vil prate om din oppgave.
- Ødela jeg den? - Nei, slett ikke.
Det du leverte var eksepsjonelt.
- Virkelig? - Absolutt.
Din måte å bruke syntaksen på, var strålende.
Din undertekst imponerte.
Det virker som du snakket til en mangel på kommunikasjon...
...et underkuet uttrykk.
- Takk. - Ja da... Hva var det Thoreau sa?
"Om en plante ikke kan leve ifølge sin natur... så dør den."
"Det gjør også et menneske."
Det handler om mer enn å skrive.
- Det høres klokt ut. - Ja...
Du er virkelig flink til dette, Amanda. Vi ses neste uke.
- Hvordan gikk skrivekurset? - Jeg likte den.
- Hva gjorde dere? - Vi pratet og han leste.
- Så fikk vi en oppgave. - En oppgave?
- Kalles det det? - Han var hyggelig.
- Hvem? - Læreren.
- Hvilket college var du på? En filial? - Nei, vi var i huset hans.
- Huset hans? Det er ikke seriøst. - Jo, det er det.
Vi fikk vin og alt.
Du gikk hjem til noen på kurs og han bød på alkohol?
- Hva er problemet? - Du går ikke tilbake dit.
Hva sa han som var så hyggelig?
- Han var oppmuntrende. - Hva sa han?
Han likte språket mitt, nivået på setningene.
Hva faen betyr det? Hvilket annen nivå fins det?
- Hvorfor blir du så opprørt? - Hvor var du da han sa det?
- Hvor var de andre ungdommene? - Jeg prøver å gjøre leksen min.
- En oppgave til, hva? - Ja.
Du kopierer bare den andre boken.
Det... er oppgaven.
- Du har lest boken mange ganger. - Jeg liker den.
Ja da. Vet du hva jeg tror?
Jeg tror at du overdriver det.
Det er ikke tid for deg å leke Beverly Cleary.
Jeg prøver å lese.
- Er det John Grisham? - Ja, en ekte forfatter.
- Hei, vennen. Hvordan går det? - Bra.
- Er du glad for det vi fortalte? - Ja.
Hvorfor virker du så lei deg?
Hva har jeg sagt om at du må vise oppmerksomhet for andre?
- Ja, sir. - Det er ingen fare.
Er du ikke glad for å bli storesøster?
Vil du ikke svare?
Pappa... Er Angela syk?
Fordi hun har oppført seg rart?
Iblant når en kvinne har et barn i magen-
- skjer ting med kroppen som påvirker hvordan hun tenker.
Det er lett for noen, men for andre kan det være vanskelig.
De klarer ikke vanlige ting, eller logiske samtaler.
Og sier man noe, blir det bare verre. Selv om man sier noe bra.
Det er fordi de har to personer inni seg.
Bare blås i det. Det blir snart som vanlig igjen.
Nå er det sengetid.
God natt. Fem minutter, så slukker du.
Hei, skatt. Jeg har laget kylling.
Jeg har laget kylling, livretten din.
Hei, skatt. Jeg har laget kylling, livretten din.
Kylling, kylling...
- Hvordan var din dag på jobben? - Den nye kontorsjefen laget kaos.
Jeg gjør jobben hans til vi finner en ny.
Vi har en del nye saker. Jeg blir opptatt i noen uker.
Jeg skal til Tempe i morgen for en føderal sak. Det er bare over dagen.
- Hvordan var din dag, Maddie? - Vi har lest en barnebok.
Hva het den?
Maddie, hva het den?
Jeg stilte et spørsmål.
- Du skremmer henne. - Gå på rommet ditt, Maddie.
Nå!
- Skal du ikke spise? - Jeg er ikke så sulten.
Ja, hva faen... Jeg er den slemme.
Hva er så viktig i Tempe at du må dra over dagen?
Det er arbeid, har jeg sagt.
Jeg kommer kanskje til å være mye der.
Ok.
Hva er det? Hva er galt?
Ange? Hei...
Du går i søvne. Ange, du går i søvne.
Jeg er lei for det. Jeg er så lei for det.
Det er ingen fare.
- Jeg hadde et forferdelig mareritt. - Det er bra nå. Vi går og legger oss.
Gå og legg deg, Maddie.
Det er ingen fare.
Hvorfor gjør du dette igjen? Vet du hva som akkurat skjedde?
Angela?
Dette er vilt.
Hei. Er du klar for skolen? Jeg setter deg av på veien til lufthavnen.
- Pappa. - Jeg vet at det skremmer livet av deg.
Det skremmer meg også, men folk går i søvne. Det er normalt.
Ta det rolig. Jeg er tilbake i kveld. Har du spist frokost? Du skjelver.
Be Angela om en banan. Kom an, du kan få diabetes.
Hør etter, Maddie! Jeg er ikke i humør til det.
Hei, Angela. Maddie, visste ikke om du skulle hente i dag-
- så hun kom til mitt hus. Jeg skulle bare sette henne av.
- Helvete! Hva er klokka? - Litt over seks.
Ok. Du drar jeg.
- Hva har du sagt om meg til fru Peterson? - Ingenting.
Vil du at hun skal være moren din?
Det gjør ingenting... Du kan fortelle hva som helst.
Mor lærte meg at om du vil at ting skal vokse, må man vanne dem.
Vil du ned en gang til? Så du kan vokse deg stor og sterk.
Jeg beklager om jeg skremte deg.
Jeg er lei for at jeg fikk deg til å gråte.
Det fins ting med å være jente som ikke er så moro.
Snart vil kroppen din ikke være din lenger.
Ikke på den måten du kan kontrollere.
Du blomstrer sikkert ut til en vakker rød rose, som så mange andre jenter.
Eller så får kroppen din deg til å gjøre dårlige ting.
Jo mer du prøver å ikke gjøre dem...
...jo mer skrumper du utvendig...
...og blomstrer til en svart blomst.
Du tar feil om mammaen min.
Hun kommer tilbake og henter meg. Jeg har drømt om det.
Det håper jeg.
Hvem faen bryr seg?
Hele jævla staten er kjørt. Forstår du?
Nei, Sergio! Vi er ferdige!
Ok, da.
Dette er større enn noe annet vi har gjort. Du vil ikke like utviklingen.
Det fins konsekvenser for din...
Er du ikke klok? Våkn opp for helvete, Sergio!
Det kommer til å bli hett, og hva skal vi gjøre med det?
Det han krevde var ikke noe særlig. Sjekk hva som skjedde med ham.
Du og klienten din vet det.
La meg være nå, takk.
God morgen, jente. Har du sovet med klærne på?
Pappa?
Hva er det nå?!
Pappa?
Nei, du spøker. Er det sant?
Ikke i dag, vær så snill. Kan du ta henne til badet?
Kom an, Maddie.
Vi går til badet.
Var forsiktig med hva du sier. Livet ditt avhenger av det.
Hva skal vi gjøre med deg, Madison Burroughs?
Kom an, flytt bilen!
Damen... kjør!
- Har Maddie ringt? - Nei, hvorfor det?
Hun sto rulleskøyter med Petersons. Hun skulle vært hjemme for lenge siden.
Hun har det sikkert bra. Jeg henter henne.
Hei! Hvordan går det? Er det trøbbel i paradiset?
Ikke spør. Er jentene der bak?
- Hvor er Maddie? - Sett deg!
- Var hun ikke der? - Nei. Hvor har hun tatt veien?
Hun skulle stå rulleskøyter med Stacy og mammaen hennes.
Jeg tror det var ved 11-tiden. Jeff...
- Hvem hentet dem? - Stacy og mammaen hennes.
- Fortell eksakt hva som skjedde. - Maddie lekte der ute.
Hun sa at fru Peterson var her og du hadde sagt at hun skulle få bli med.
- Når skulle jeg ha gjort det? - Jeg vet ikke.
- Du skremmer meg. - Hvor var du? Så du dem?
- Hvem da? - Petersons!
Slutt å skrike til meg!
Jeg er lei for det. Jeg sto og lagde mat. Jeg så ikke noe.
Fru Peterson er ikke en jeg prater med. Det vet du.
Hun kommer ofte hit. Jeg orker ikke å gå dit overhode.
Du spurte hva som skjedde og jeg svarte.
Jeg hørte bilen og jentestemmer.
Jeff, hva er det? Hvorfor skulle Maddie lyve?
Maddie!
Hun har tatt datteren min. Hører dere!
Hun kom tilbake hit og tok Maddie!
- Datterens fulle navn? - Madison Miranda Burroughs.
- Hvor gammel er hun? - Ni.
Kan hun være hos en slektning? Bestefar eller bestemor?
Far er død og jeg har ingen kontakt med mamma.
Foreldrene mine er døde. De hadde kreft.
Han bryr seg ikke om det.
- Brødre, søstre? - Let etter Margret Laughlin Burroughs.
- L-A-U-G-H-L-I-N. - Kan noen forklare for meg?
- Kona mi forsvant for tre år siden. - Forsvant, hvordan?
Hun pakket det hun trengte og dro.
Hun sa ikke ord. Har ikke pratet med henne siden.
Datteren min var seks år.
Margaret var muligens gravid med vårt andre barn.
Hun sa at hun avsluttet graviditeten, men jeg er ikke så sikker på det.
- Hun hadde problemer med sannheten. - Jeg forstår.
Det var sikkert ikke så bra her siden hun forlot alt.
Tror du at hun har tatt datteren din... etter alle år?
Og hva sier du?
Å... jeg tror...
Jeg tror hun har kommet bort på et vis.
Og at alt kommer til å bli bra.
- Bare finn henne. - Jeg skal prate med Petersons igjen.
Og så kommer jeg tilbake. Vi får begynne der.
Tror du hun har rømt fordi jeg har vært et monster?
Jeg skulle ta meg av henne.
Jeg er lei for det...
Vær så snill, nei...
Alt er ok.
MAI
Åpne øynene dine nå. Slapp av.
Dit vi skal, er det vakkert.
Du har ikke brukt kameraet på en stund. Kanskje du skal ta noen bilder?
- En måte å komme ut litt på? - Bilder av hva?
Hva du vil.
- Hvem ringte? - Detektiv Mayo.
- Hva ville han? - Husker du kurset hos den typen?
Kona hans ligger på intensiven. Hun kom ut for en ulykke.
- Noe med barberblad og en dusjsvamp. - Herregud.
- Ville han prate med meg? - Han kommer kanskje neste uke.
- Herregud. - Prøv å ikke tenke på det.
Babyen sparket akkurat.
- Rart at det ikke syns. - Ja, det er sånn for noen.
- Jeg har glemt hva det kalles. - Jeg også.
Er det ikke på tide for en sjekk.
Jeg booker en tid.
JUNI
- Jeg skal være på lufthavnen 06.00. - La meg ikke være alene, Jeff.
- Vi har pratet om det. - Tre dager?
- Jeg kan ikke gjøre noe med det. - Hvordan kan du begynne å jobbe så raskt?
- Det har gått nesten to måneder. - Knapt.
Jeg sa nesten. Jeg har sluttet å håpe på noe bra.
Skatt...
Nei. Nei!
Slipp meg, for faen! For helvete!
Du er faen ikke klok, Angela.
- Ikke gå. - Gå og legg deg.
- Hold deg unna meg. - Jeff, vær så snill.
Vær så snill, ikke reis fra meg. Vær så snill! Ikke dra...
La meg være, for helvete!
Herregud.
Angela?
- Velkommen hjem, skatt. - Du skremmer livet av meg nå.
Nei, hold deg borte. Du må på sykehuset.
Heller du opp et bad til meg først? Jeg vil bade med deg.
Du skal ikke bade. Du skal til sykehuset og etter det... vet jeg ikke.
Var du noensinne gravid?
Du har filmet meg. Du gjorde det en stund. Så sluttet du.
Jeg har også filmet noe.
Ring noen!
Spol forbi alt når jeg sover og alle greiene dine.
Gå til det aller siste.
Til mine saker.
Slutten er det beste.
Jeff... Jeg går og sjekker badevannet.
Si: Hei pappa!
Vær så snill, vær så snill...
Det er min feil.
Jeg kan bli bedre.
Jeg kan forbedre meg.
Det kan bli som det var en gang.
Skatt... skatt.
Nei!
Hjelp...
Hva har du gjort med henne?
Jeg ba henne gå til det hemmelige stedet.
Hun var flink til å lytte.
Din...
Hvorfor?
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com